A klasszikus film a város életének egy napját állítja elénk, annak szépségével és szokásos konfliktusaival együtt. Az operatőrök nagyon érzékeny filmanyagot használtak, hogy mesterséges világítás nélkül dolgozhassanak. A kamerát gyakran elrejtették, hogy észrevétlenül filmezhessenek. Ruttmann - Eizenstein és Vertov mozgáselméletét alkalmazva és továbbfejlesztve - a gondosan szerkesztett mozgásfolyamatokat zenei, szimfonikus formákba rendezte. A szimfónia ritmikus és strukturális törvényszerűségei fontosabbak számára, mint a tartalom, a társadalomkritika. Ennek következtében a film már nem a város ritmusát tükrözi, hanem ellenkezőleg, a várost kényszeríti a saját ritmusába. Bár láthatóak a szociális körülmények, mégis úgy hatnak, mint formális eszközök és nem mint a tiltakozás kifejeződése. Ezért ez a film kevésbé dokumentumfilm, inkább kísérlet az "abszolút" vagy "absztrakt" film továbbfejlesztése, amelyben a valóság megjelenési formái absztrakt és formákkal önálló műben egyesülnek.
Műfaj: Dokumentum
Csillag: Paul von Hindenburg
Legénység: Robert Baberske (Director of Photography), Reimar Kuntze (Director of Photography), Walter Ruttmann (Editor), Karl Freund (Producer), Karl Freund (Author), Walter Ruttmann (Director)
Ország: Germany
Nyelv: No Language
Stúdió: Deutsche Vereinsfilm AG, Fox Europa Produktion
Runtime: 65 percek
Minőség: HD
felszabadított: Sep 23, 1927
IMDb: 3.504
Kulcsszavak:berlin, germany, city portrait, black and white, train, avant-garde, silent film, city symphony, poetic documentary